Resync: Xenzai[NEF]
KJÆRLIGHETENS SLØR
KINA 1925
LONDON TO ÅR TIDLIGERE
- Hallo. - Hallo.
- Jeg lurte på... - Hva?
Unnskyld. Jeg lurte på om du ville danse?
Hvorfor ikke?
Kitty, hvem var den unge mannen du danset med i går kveld?
- Hvem av dem? - Han som så så alvorlig ut.
Å, ham.
Det var vel du som inviterte ham, mor?
Det var jeg som inviterte ham.
Han heter Fane og er lege.
Han er leder for et av de britiske laboratoriene i Shanghai.
Han kom på besøk. Jeg sa han kunne komme igjen når som helst.
Det er ikke ofte du liker noen av mennene mine.
- Liker du ham? - Ikke egentlig.
- Er han forelsket i deg? - Jeg vet ikke.
Jeg er ikke forelsket i ham.
Vær forsiktig, unge dame. Tiden kan løpe fra deg.
Hold opp, mor.
Tanken på at en kvinne skulle gifte seg med den første og beste, -
- uavhengig av hennes egne følelser, er forhistorisk.
Hvor lenge venter du at din far skal forsørge deg?
- Hallo. - Hallo, jeg...
Jeg ville bare...
Din far har invitert meg.
- Jeg er på vei ut. - Får jeg slå følge?
Akkurat på tiden.
Hva er det du jobber med?
Jeg er bakteriolog.
Det må være fascinerende.
Du har ingen anelse om hva det er, har du vel?
Jeg studerer sykdomsfremkallende mikroorganismer.
- Så sjarmerende. - Nei, overhodet ikke.
Skal vi gå inn?
Liker du blomster?
Egentlig ikke.
Jeg mener, jo, men vi har ingen blomster hjemme.
Mor pleier å si: ''Hvorfor kjøpe det man kan dyrke gratis?''
Men vi dyrker dem ikke heller. Det er ganske dumt.
Å legge så mye energi i noe som dør uansett.
Jeg vil gjerne si noe til deg.
Jeg ville spørre om du ville gifte deg med meg.
Jeg er helt lamslått.
- Merket du ikke min forelsket? - Du har aldri vist meg det.
Jeg hadde lyst til å vise deg det. Det er vanskelig, jeg...
- Men sånn er det. - Jaså.
Jeg er ikke sikker på at det var særlig velformulert.
Jeg er elendig til den slags, men jeg må tilbake til Kina snart.
Jeg har ikke tid til varsomhet.
- Jeg har aldri tenkt sånn på deg. - Jeg blir bedre etter hvert.
Jeg vil gjøre alt som står i min makt for å gjøre deg lykkelig.
Alt.
Jeg tror du vil like Shanghai. Den er ganske betagende.
Det er mange fester.
Du forventer vel ikke at jeg skal svare deg her og nå?
Jeg kjenner deg jo ikke i det hele tatt.
Vi hadde forhåpninger, men vi visste ikke at han ville fri så raskt.
Ja. Et vakkert høstbryllup.
Hun har gjort det bra, min Doris.
I det minste er én av dem vellykket.
Nei, jeg har gitt opp Kitty for lengst.
Jeg vet du forstår.
Vel? Er det mindre enn du hadde regnet med?
Jeg vet ikke hva jeg hadde regnet med.
Har du ikke et piano?
Nei, jeg spiller ikke piano.
- Hvem er det? - Det er meg.
Kom inn.
Jeg ville bare se om du hadde fått innrettet deg.
Er alt i orden? Trenger du noe?
Det går bra, takk.
Bra. Bra.
Jeg er så glad for at du er her.
- Skal jeg slukke lampen? - Hvorfor det?
Jeg slukker lampen.
Det øser ned.
- Jeg sa at det øser ned. - Ja, jeg hørte deg.
- Du kunne da ha svart. - Unnskyld.
Jeg sier ikke noe før jeg har noe å si.
Hvis alle gjorde det, -
- ville mennesket miste evnen til å snakke.
Walter.
Unnskyld.
Du har rett.
Hva skal vi gjøre? Skal vi spille et spill?
Du liker ikke spillene jeg spiller.
Vi kan spille kort.
Ville du like å gå ut en kveld?
Vi er blitt invitert ut.
-Av hvem? - Townsends.
- Dorothy Townsend. - Liker du henne ikke?
Jeg har bare møtt henne én gang, men hun har nesa i sky.
- Har hun? - Ja. Jeg vet ikke hvorfor.
Hva er hun? Gift med en visekonsul. De er rare, de Shanghai-menneskene.
Mor ville ikke ha invitert halvparten av dem til middag.
Det er greit.
Jeg trodde du ville like det, men vi behøver ikke dra dit.
Det er det samme for meg.
Hvor?
- Kitty Fane? Så bra du kunne komme. - Dette er Walter.
- En fornøyelse. - Dette er mannen min.
Charlie, kom og ta imot gjestene våre.
- Du kjenner mr. Fane. - Det er dr. Fane, min kjære.
- Unnskyld meg. - Det går bra.
Dette her er dr. Fanes kone, Kitty.
Jeg trodde du jobbet på konsulatet.
Nei, jeg er på forskningslaboratoriet.
På laboratoriet? Så spennende.
- Liker De forestillingen? - Jeg har aldri sett noe liknende.
Hver bevegelse betyr noe. Kan De se hvordan hun dekker til ansiktet?
Hun sørger over sin skjebne.
Hva har skjedd med henne?
Hun er blitt solgt som slave.
Hun er blitt dømt til et liv med slit og strev-
- i et fremmed land langt hjemmefra.
Ser De lenkene?
De symboliserer hvor bundet sjelen hennes er.
Så derfor gråter hun.
Hun gråter for den livsglade jenta hun engang var, -
- og den ensomme kvinnen hun er blitt.
Og framfor alt -
- gråter hun for den kjærlighet hun aldri vil føle.
For den kjærlighet hun aldri kommer til å gi.
Er det det hun sier?
Faktisk har jeg ingen anelse.
Jeg snakker ikke kinesisk.
Hva var det?
Kanskje det var stuepiken.
De har gått.
Han hørte oss.
- Hvem? - Walter.
Walter? Hva så?
- Han tror bare du tar en lur. - Med døra låst?
Du trenger en drink.
Selv om han hørte oss, tror jeg ikke han vil gjøre noe.
Han vet godt man ikke vinner noe ved å lage en skandale.
Har det falt deg inn at min mann er forelsket i meg?
Jeg har på følelsen at du skal til å si noe forferdelig.
Ofte tror kvinner at menn elsker dem høyere enn de gjør.
Jeg nærer ingen illusjoner om at du er forelsket i meg.
Men der tar du feil.
Liker du gaven din?
Den er bra nok.
Gjør jeg deg like lykkelig som du gjør meg?
Selvfølgelig gjør du det, kjære.
SAVNER DEG FAR
- Hassan? - Ja?
- Hvem kom med denne pakken? - Dr. Fane.
- Når? - Mens du sov.
Det er snart midt på dagen.
Vi kunne stoppe her under trærne, men jeg vil gjerne fortsette.
Du bekymrer deg da ikke for meg?
Greit. Da fortsetter vi.
Charlie Townsend, takk.
- Charles Townsend. - Jeg må snakke med deg.
Kitty,jeg kan ikke. Jeg har et møte i klubben om en time.
Jeg må stikke.
- Hvorfor er du hjemme nå? - Jeg må snakke med deg om noe.
Jeg skulle akkurat til å ta et bad.
Det er ganske viktig. Det kan ikke vente.
Sett deg ned.
Vet du et sted som kalles Mei-Tan-Fu?
Det var i avisen forleden dag.
Det er en liten by ved en bielv til Yangtze Kiang i det indre Kina.
Det er et utbrudd kolera der. Den verste epidemien på lenge.
Den kinesiske embetslegen er død.
Noen franske nonner driver sykehuset, men folk dør som fluer.
Jeg har meldt meg frivillig til å dra dit.
- Hvorfor det? Du er jo ikke lege. - Jeg har en grad i medisin.
At jeg først og fremst er vitenskapsmann er bare bra.
Er det ikke fryktelig farlig?
Det kan det være, jo.
Det tar ti dager å dra dit. Vi kan ta toget det første stykket, -
- men deretter er det med hestevogn og til slutt bærestol.
- Hvem er ''vi''? - Du og jeg.
- Forventer du at jeg blir med? - Det håpet jeg da.
Det er ikke noe for en kvinne. Det ville være rene galskapen.
- Hvorfor skulle jeg det? - For å støtte meg?
Nei, jeg vil ikke. Det er skammelig av deg å spørre.
Greit. Da sender jeg min skilsmissebegjæring i morgen.
Du har ansett meg for å være dummere enn jeg er.
- Jeg forstår ikke hva du snakker om. - Gjør du ikke?
Jeg vil skilles på grunn av utroskap.
Jeg skriver at Charles Townsend er din elsker.
Unnskyld. Dette her er ubehagelig, -
- men la oss ikke gjøre det verre enn nødvendig.
Hva foreslår du så at vi gjør?
La meg bli skilt fra deg diskret.
- På hvilket grunnlag? - Det ville en gentleman gjøre.
Gi meg én god grunn til at jeg skulle gjøre meg besvær for deg.
Vi ville ikke skade noen, men...
...Charlie og jeg er forelsket i hverandre.
- Han vil gifte seg med meg. - Du sier ikke det?
Jeg visste ikke at du var en tåpe.
Du nyter åpenbart å såre meg.
Du kan like godt venne deg til det. Vi elsker hverandre.
Vi er lei av hemmeligheter.
- Du forbanner dagen du traff meg. - Slutt å håne meg.
Jeg kan ikke reagere annerledes.
Det er latterlig. Jeg har prøvd å gjøre deg lykkelig.
Jeg fornedret meg selv og lot som om jeg var like tarvelig og...
Hvis du avbryter meg igjen, kveler jeg deg. Sett deg ned.
Jeg visste godt at du var egoistisk og bortskjemt da vi giftet oss, -
- men jeg elsket deg.
Du giftet deg bare med meg for å komme langt vekk fra din mor.
Jeg håpet det kunne utvikle seg til noe mer.
Jeg tok feil.
Du har det ikke i deg.
Hvis en mann ikke har det som trengs for å bli elsket, er det hans skyld.
- Ikke hennes. - Uansett hva...
I morgen drar vi til Mei-Tan-Fu, hvis ikke leverer jeg begjæringen.
Du kan ikke mene at du tar meg inn i en koleraepidemi.
Tror du ikke?
Herregud.
Det er det du vil, ikke sant?
- Tror du Charlie vil tillate det? - Han kan ikke gjøre noe med det.
Alt det du sier stemmer.
Alt sammen.
Jeg giftet meg med deg selv om jeg ikke elsket deg. Men det visste du.
Har ikke du like stor del av skylden som jeg har?
Greit. Da gjør jeg det sånn.
Vi har alle sammen verdier å beskytte.
Dessverre har mr. Nagata skapt en ganske presserende situasjon.
En uheldig, men uunngåelig hendelse.
- Deres formann skjøt en arbeider. - En urostifter.
De har unngått en liten streik, -
- men De har skapt en stor demonstrasjon.
- Kan jeg låne pennen din? - Vær så god.
- Kan vi regne med Chiang Kai-shek? - Han er nasjonalist.
Han er på kinesernes side. Det er derfor de kaller seg nasjonalister.
Til mr. Townsend.
Jeg tror De undervurderer situasjonens alvor.
Hva foreslår De? En håndfull betjenter nytter ikke stort.
Unnskyld meg et øyeblikk?
For en overraskelse. Du har reddet meg fra et kobbel kjedelige ulver.
Jeg hadde ikke kommet hvis det ikke var helt nødvendig.
Er alt i orden?
- Jeg måtte snakke med deg. - Det er ikke særlig beleilig.
- Han vet det. - Ja vel.
Etter Dem, mrs. Fane.
- Hallo, Charlie. - Hallo, George.
- Hallo, Townsend. -Adam.
Han vil skilles.
Du vedgikk vel ikke noe? Erkjente du noe?
- Nei. - Er du sikker?
Helt sikker.
Det er litt av en situasjon.
- Han sier han kan bevise det. - Vi nekter alt.
Han kan ikke bevise noe. Dessuten ville en skandale skade Walter.
Det blir ingen skandale. Walter har lovet meg at vi skal skilles diskret.
Da er det vel ikke så ille.
- Vil du holde rundt meg? - Naturligvis.
Herregud.
Tilbudet hans har en betingelse.
- Jeg er ikke rik. - Han vil ikke ha pengene dine.
Han vil la seg skilles, hvis Dorothy vil skilles fra deg.
- Og hvis... - Hva?
Hvis du gifter deg med meg.
Uansett hva som skjer, kjære, må vi holde Dorothy utenfor dette.
Hva mener du?
Vi kan ikke bare tenke på oss selv.
Jeg kjenner Dorothy. Ikke noe kunne få henne til å gå fra meg.
- Du vil ikke skilles fra henne. - Det handler ikke om mitt ekteskap.
Vet du hvor viktig stillingen min er?
Hvorfor ler du?
Jeg tror ikke Walter noensinne ville skilles fra meg.
- Han visste at du ville svikte meg. - Du må forstå min situasjon.
Kitty. Vi skal nok løse problemene.
- Jeg blir med deg. - Bra, jeg tenkte meg det.
Jeg trenger vel ikke mer enn noen sommerkjoler? Og et likklede?
Den ville jeg ikke røre ved, hvis jeg var deg. De døde nok i den senga.
Dette blir rommet ditt.
Du må være legens kone.
Jeg har akkurat møtt mannen din, og har invitert meg selv til middag.
Jeg har sørget for at Watsons kokkejente har blitt her.
Unnskyld. Jeg heter Waddington.
- Kitty Fane. - Jeg er ambassadør.
Du må være en av naboene våre.
Deres eneste nabo. Den siste på skansen.
- Og Watson var misjonær her? - Ja. En bra fyr.
Amerikaner. Flott familie.
Jeg kan vise deg gravstedet deres i morgen.
- Så snilt av deg. - Jeg håper ikke reisen var tøff.
Vi har reist i to uker.
To uker? Har dere svømt hit?
Nei, vi kom ikke opp elven, men over land.
- Hvorfor det? - Vi ville se litt av landet.
Og for å få litt sol. Ikke sant, kjære?
En cocktail?
Skål.
Jeg fikk vite at jeg kunne få hjelp av oberst Yu.
Lykke til med det. Han er ikke så glad i briter.
Jeg må advare dere. Situasjonen er spent her ute også.
Hvis koleraen ikke får bukt med oss, gjør nasjonalistene det.
De prøvde å jage vekk nonnene, men de vil fanken alle være martyrer.
Hvorfor har du blitt her?
Jeg er utstasjonert her.
Det overrasket meg at du meldte deg frivillig.
Det er en mulighet for å forske her. Det ville jeg ikke gå glipp av.
Og du?
- Du er vel ikke her for å forske? - Det er mannen min som er forsker.
Helt klart.
Fikk du bivirkninger av vaksinasjonen?
- Du er vel blitt vaksinert? - Selvfølgelig.
Watsons var vaksinert. Det hjalp ikke dem stort.
Har dere tatt med dere noen grammofonplater?
Nei. Dessverre ikke.
Synd. Jeg er lei av de jeg har.
Hør. Hva er det?
Det er på den andre siden av elva. De prøver å skremme vekk døden.
Jeg drar inn til byen i morgen for å se meg rundt.
- Jeg kan vaksinere deg om kvelden. - Gjør du det selv også?
- Nei, jeg tror ikke det. - Da trenger du ikke jeg heller.
Si meg, Walter... Er det en langtrukken affære å dø av kolera?
Nei, alle kroppsvæsker forsvinner på 36 timer. Man dør av dehydrering.
Det er ekkelt og smertefullt.
Men det går forholdsvis fort.
God natt.
- Tror du det er nødvendig? - Prøv å se bildet her.
Dette er oberst Yu fra Guomindang-partiet.
- Han setter en av sine vaktmenn her. - Er jeg en fange?
Nei. Mr. Waddington mener bare vi bør ta våre forholdsregler.
Mot hva?
For et par dager siden åpnet britiske tropper ild mot en gruppe kinesere -
- som demonstrerte i Shanghai. 11 av dem døde.
Vi fikk akkurat greie på det. Disse var overalt i byen i går.
DØD OVER DE FREMMEDE MORDERE
Det er ingen grunn til frykt. Nasjonalister frykter også kolera.
Drikker de vann fra brønnen? Kan jeg se hvor de får drikkevannet fra?
Imperialistsvin.
Vi må stenge brønnen til jeg har fått testet den.
Forstår du det?
Ja, dr. Fane.
Jeg er utdannet i Moskva.
Hvis du ikke liker engelsk, kan vi snakke russisk.
Engelsk passer meg fint, takk.
- Her. Har du sett kolera før? - I laboratoriet.
- Jeg mener en pasient. - Nei. Det har jeg ikke.
Jeg utfører ikke klinisk arbeide.
Jeg er spesialist i smittsomme sykdommer.
- Skal vi? - Etter deg, doktor.
Jeg trenger deg ikke.
Gå tilbake!
Jeg ser etter mr. Waddington.
Vent her. Greit?
Hallo? Mr. Waddington.
God morgen.
- Hva kan jeg hjelpe deg med? - Jeg fant en plate til deg.
Stravinsky. Svært moderne. Takk.
Var det noe annet?
Vet du når posten kommer innom? Det er til Shanghai.
Siden kolerautbruddet kommer de ikke lenger enn til havna.
Men gi det til meg. En jeg kjenner skal dit på fredag.
Townsend. Charlie Townsend?
Ja, han er en bekjent av min mann.
- Kjenner du ham? - For er mange år siden.
Vi var begge to på konsulatet i Shanghai. Sjarmerende kone.
- Ja, de er veldig populære. - Det har han gjort til en vitenskap.
- Kjenner du familien hans? - Litt. Jeg liker Dorothy.
Ja, de er visst lykkelig gift.
Han har hatt sine affærer.
Ingen alvorlig affærer?
Hun fant det lite smigrende-
- at de kvinnene som falt for ham var så middelmådige.
Kos deg med platen.
Brevet.
Åja.
Det har gått opp for meg at fredag er for sent for meg. Ellers takk.
Vil du være så snill å sende meg saltet?
Unnskyld, sa du noe?
Vil du sende meg saltet?
Takk.
Er det sånn det skal være fra nå av?
''Hun tilbringer kveldene i stillhet.''
Jeg lurer på om du ikke er blitt gal.
- Hun har ikke kokt det. - La det stå. La det stå.
Takk.
Prøver du å ta livet av deg selv?
Brønnen i byen er infisert.
Det er skittent. Skittent.
Hva er det?
Gå vekk herfra.
Hva er det i veien med Te-Ming?
- Du har den døde mannen på deg. - De er veldig overtroiske.
Hun har mistet tre barn og mannen sin.
Det er ikke så rart.
Dette stedet er ikke passende for en kvinne.
Da de telegraferte til meg at du kom hit, -
- ble jeg forbløffet.
Jeg forestilte meg at du var-
- en stygg, gammel sykepleier med tykke bein og bart.
Så kom jeg inn i bungalowen, og der sto du.
Spinkel og sliten.
Og svært ulykkelig.
- Det var en lang reise. - Du er ulykkelig nå også.
Jeg tenkte at dere var vanvittig forelsket, -
- og at du nektet å bli hjemme.
- Det er en plausibel forklaring. - Ja.
Men den er ikke sann.
Vet du hva jeg syns er merkelig?
At mannen din aldri ser på deg.
Han ser på veggene, ned i gulvet og på skoene sine.
- Han har mye å tenke på. - Det tror jeg gjerne.
Herregud.
Alt i orden?
Hva driver du med?
Martini?
Jeg har en meddelelse fra abbedissen.
Hvem?
Nonnen som leder barnehjemmet og sykehuset.
- Vet hun at jeg eksisterer? - Mr. Waddington har snakket om deg.
Hun vil gjerne møte den kjærlige og lojale kvinnen -
- som er gift med den nestekjærlige dr. Fane.
Da må jeg forberede meg til skuespillet.
Hun skjønner det hvis du ikke vil inn midt i epidemiens sentrum.
Hvis du ikke er redd, hvorfor skulle jeg være det?
Herregud.
Du er full.
Utlending. Reis hjem.
Ikke vent deg noe stort. De er lutfattige.
God dag.
Det er en stor glede å hilse på den modige leges kone.
Det er en fornøyelse å møte deg også.
Spis madeleine-kakene.
Søster Sankt Josef lagde dem nå i morges.
Si meg, mrs. Fane. Hvilken trosretning tilhører du?
Unnskyld.
Vi gikk til gudstjeneste, men ikke regelmessig.
Man kan vel si at jeg er medlem av statskirken.
Hvilket er en pen måte å si på at du ikke tror på noe spesielt.
Du er svært pen og veldig ung.
Det er jeg ikke. Jeg føler meg eldgammel.
Hvis mrs. Fane vil bese klosteret og barnehjemmet, -
- vil jeg med glede vise henne rundt.
Alene.
Vi sørger for at de eldste jentene er travelt opptatt med å sy.
Det skaffer penger til klosteret.
Hun der vil ikke døpes.
Her er musikkrommet vårt.
Søster Maryse.
Søster Dominique var pianist.
Hun døde forrige. Kolera.
Sykeavdelingen er der inne.
Det er ikke et vakkert syn.
- Skal jeg kalle på dr. Fane? - Du trenger ikke forstyrre ham.
Nå som epidemien er over oss, -
- har vi enda flere å ta oss av.
Dette spedbarnet ble brakt inn i morges. Enda en foreldreløs.
Hun sier at dr. Fane elsker barn.
Han hjelper så mye han kan på barneavdelingen.
- Er alt i orden? - Ja.
Det er ingenting.
Det er bare fjollet.
Hva vil du?
Unnskyld.
- Jeg har med maten din. - Bare sett den fra deg.
- Var det noe annet? - Hva driver du med?
Jeg tester nitratinnholdet i den lokale tomaten.
Hvorfor det?
Hvorfor?
Det interesserer vel ikke deg.
Å, men velbekomme.
Hva gjør vi hvis vi klarer oss gjennom epidemien?
Jeg vet ikke, -
- men det nytter ikke å snakke om en situasjon vi heller må glemme.
- Hvorfor hører du ikke etter? - Hvis du insisterer.
Det er bare etter... Etter å ha vært hos nonnene...
Har de omvendt deg?
- De snakket om deg, og da ble jeg... - Hva? Hva ble du?
- Jeg har vært redd for deg. - Det burde du også.
Hvis jeg ikke kan få jobbet, går jeg og legger meg.
Jeg vet at du er sint på meg, men hvis vi kunne snakke sammen...
Jeg forstår deg ikke. Hva er det du vil meg?
-At vi skal være mindre ulykkelige. - Jeg er ikke ulykkelig.
- Jeg har ikke tid til deg. - Jeg føler meg ubrukelig.
- Hva skal jeg gjøre med det? - Slutt å straffe meg.
Avskyr du meg?
- Nei, jeg avskyr meg selv. - Hvorfor det?
Fordi jeg engang elsket deg.
Hallo.
Jeg håper ikke at jeg kommer ubeleilig.
Søster Maryse døde i natt.
Jeg har akkurat skrevet til hennes foreldre.
Det er syndig av meg å sørge, -
- når jeg vet at hennes gode og enkle sjel har steget til Himmels.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Nå som søsteren er død, mangler der vel enda flere folk?
Jeg lurte på om jeg kunne komme hit til klosteret -
- og hjelpe til med noe.
Har du ikke gjort nok ved bare å bli med mannen din hit?
Jeg har vært her en måned nå. Jeg har ikke noe å gjøre hele dagen.
Kanskje jeg kunne hjelpe søstrene på sykehuset.
Det er umulig. Kolera er forferdelig å oppleve.
- Og hva om du ble syk? - Jeg skurer gladelig gulvene.
Jeg vil bare gjerne føle meg nyttig.
Det er ikke nødvendig.
Barna skurer gulvene.
Det er vår plikt og privilegium å gjøre dette.
Men det er mer å gjøre hver dag.
Har du snakket med mannen din om dette?
Jeg forstår ikke hva du sier.
Jeg fant også spor av det i elva nær gravplassen.
- Har du sjekket det grundig? - Tre ganger.
Da er det bevis nok.
Jeg anbefaler at badeområdet sperres av.
- Hele elva må sperres av. - Hvor langt må folk gå etter vann?
Jeg aner ikke. Minst 800 meter fra gravplassen.
- Det er for langt unna. - Ikke desto mindre...
Det er nødvendig.
Var vi ikke enige om å beordre folk til å begrave de døde straks?
- Det har vi gjort. - Ja, men dere håndhever det ikke.
Familiene skjuler likene i dagevis og begraver dem nær elva.
De trenger ikke forklare meg det to ganger.
Oberst, jeg anmoder om at du beordrer dine soldater-
- til å trenge inn hos folk og fjerne likene med makt.
Det er greit.
Hallo.
Jeg har forstått det. Åndene må ha adgang til vannet.
Jeg vil bare flytte noen av dem så de ikke kommer i vannet.
De døde står under deres krigsherres beskyttelse.
Det er ikke godt for en vestlig kvinne å gå alene rundt.
Ti stille.
Du bryr deg vel ikke om jeg blir drept eller kjeder meg i hjel.
Dessuten var jeg ikke alene.
Jeg var sammen med min galante beskytter, Sung Ching.
Og forresten...
Det vil glede deg at nonnene heller ikke kan bruke meg til noe.
Jeg har sperret av byens vannforsyning i dag.
Hva vil du gjøre?
Jeg aner ikke.
Da er vi begge to ubrukelige.
Endelig har vi noe til felles.
- Vi har visst begge to blitt... - Ikke nå.
- Hva sa du? - Jeg teller.
Vi slår leir her.
Tror du at denne krigsherren er samarbeidsvillig?
- Det tror jeg ikke. - Hvordan vil du da overtale ham?
Jeg vet ikke.
De er som dyr.
De har ingen visjoner for fremtiden. De har bare sult og styrke.
Det er menn som dem som har den virkelige makten i Kina.
Men deres tid er snart omme.
Det er ikke plass til dem i det nye Kina.
Jeg tror ikke du heller er så glad for at jeg er her.
Kina tilhører det kinesiske folk, -
- men det er visst ikke resten av verden enig i.
Ja, men det har ikke noe med meg å gjøre.
Jeg kom ikke hit med våpen. Jeg kom med et mikroskop.
Jeg tror deg.
Men det ville være fint å arbeide sammen med deg, -
- uten at deres lands våpen var rettet mot mitt folk.
Vi vil avlede vannet lenger oppe i elva. Før gravplassen.
Med hjelp fra dine soldater kan vi flytte gravene vekk fra vannet.
Oberst Yu og hans menn sørger for at folk blir begravd raskt.
Det vil holde vannet rent, og sørge for skikkelige sanitære forhold.
Det vil bety at noen få dør isteden for tusener.
Er han ferdig?
Jeg vil ikke ofre mine menn på dette koleratullet.
Når folk dør, er det deres skjebne.
Du der. Få ham vekk herfra.
Han sa nei.
Han snakker vel ikke engelsk?
Si til ham at det er den latterligste dressen jeg har sett.
Legen har den dypeste respekt for Dem.
De har rett. Epidemien er noe tull. Min foresatte sa -
-at hvis Deres menn ikke kan kontrollere det, -
- så vil vår hær med glede komme og hjelpe til.
Etter å ha sett dette stedet, -
-som er så overveldende, -
-er jeg redd for at de aldri ville dra igjen.
Unnskyld.
Ikke slutt for min skyld, hvis dr. Fane nyter det.
Nei, ikke i det hele tatt.
- Jeg gikk akkurat forbi... - Nei, bli her.
- Hvis du syns... - Bare fortsett.
Men kanskje du vil spille noe mer beroligende.
Selvfølgelig.
Det kom inn et nytt spedbarn i dag.
Jentene ga henne navnet Zan Kien. Det betyr ''helt ny''.
Nonnene vil kalle henne Katherine.
Og det klarer jo ikke jentene å uttale.
Gudskjelov for de nonnene. De gjør så mye, og får så lite igjen.
Man kan vel se sånn på det.
Vel?
Det er nok litt mer komplisert enn som så.
De tar seg av nødlidende barn og gir dem en ny sjanse.
De oppsøker unge mødre.
De ber dem om å gi barna sine til klosteret.
De tilbyr dem penger for å overtale dem.
De er ikke bare her for å drive et barnehjem.
De forvandler barna til små katolikker.
Ingen av oss er her uten grunn.
Men alt i alt syns jeg det de gjør er bra.
Jeg er her for å studere bakterier.
Jeg beundrer dem.
Alt behøver ikke være så komplisert og trist.
Og jeg syns det du gjør er utrolig edelt.
Du pleide å forakte meg. Gjør du ikke det lenger?
Det er utrolig at du skulle ha så lite sans for proporsjoner.
Mennesker er mer kompliserte enn dine små mikrober.
Vi er uforutsigelige. Vi begår feil og skuffer hverandre.
Ja, det gjør vi i hvert fall.
Beklager at jeg ikke er så perfekt som du vil at jeg skal være.
Jeg er bare alminnelig.
Jeg har aldri gitt meg ut for noe annet.
Det har du så visst ikke.
Jeg liker teater og å danse og spille tennis.
Jeg liker spill. Jeg liker menn som spiller spill.
- Jeg er ganske flink i bridge. - Det er da pokker så spennende.
Og du slepte meg gjennom endeløse museer i Venezia-
- og plapret løs om kanalene-
- og lagunenes slusesystem eller noe sånt tull.
Jeg ville heller ha spilt golf i Sandwich.
Du har visst rett.
Det var dumt av oss å lete etter ting i hverandre som vi ikke har.
Ja, det var det.
Hvorfor sparket du ikke inn døra da jeg var der med Charlie?
Du kunne i det minste ha prylt ham.
Han var ikke verdt det.
Eller så er jeg for stolt til å slåss.
Jeg er ikke så sikker på det.
BEGRAV DE DØDE STRAKS
Dere må ikke ta ham.
Hans ånd får aldri hvile.
Jeg har bedt abbedissen om å holde søstrene inne.
En vaktpost er satt utenfor. Alle vestlendinger bør holde seg inne.
Har mrs. Fane vært her i dag?
Hun gikk for litt siden.
- Det er den britiske djevels verk! - Respekter våre tradisjoner.
Kom igjen. Kom igjen!
Kom igjen!
Sung Ching, hvor er mrs. Fane?
- Jeg forstår ikke hva dere sier. - Kom dere vekk fra henne.
- Er alt i orden? - Ja.
Kom.
Vi har gått tom for whisky.
Kan jeg få be om en drink?
Hallo, kjære.
Jeg var utstasjonert i Hankou under revolusjonen, -
- hvor de massakrerte alle Manchuerne.
Jeg hjalp en familie med å få nye papirer.
Hun var den yngste av deres døtre.
Jeg la ikke så mye merke til henne i starten.
Eller mer enn jeg burde, antageligvis.
Da jeg forlot Hankou, ble hun med meg.
Jeg sendte henne hjem to-tre ganger, -
- men hun kom tilbake hver gang.
Jeg visste ikke at du var så glad i henne.
Hva får deg til å tro det?
Jeg ser det i øynene dine.
Menn er uberegnelige.
Jeg trodde du var som alle andre, men nå føler jeg at jeg ikke kjenner deg.
Lurer på hva hun ser i deg?
Wan Xi.
Hun sier at jeg er en god mann.
Som om en kvinne noensinne har elsket en mann for hans dyder.
God morgen.
Jeg tror det er best å holde seg unna byen i dag.
Greit.
Jeg går en tur.
Så kom, da.
- Hva i all verden gjør du her ute? - Går av meg tømmermenn.
Hva gjør du?
Prøver å kjøpe bambus av herren der, men han forlanger en ublu pris.
Og hodet mitt er for ødelagt til å forhandle om prisen.
- Vil du ha skysse hjem? - Hvordan?
På bøffelen?
Vi leder vannet midlertidig bort fra åkrene.
Vi sender det inn til byen der de kan få tak i det.
Det er over 800 meter. Det var litt av en jobb.
Abbedisse.
- Kommer jeg til å dø nå? - Ikke vær dum nå.
Hør her, ma chère, kan det tenkes at du er gravid?
Jeg mener...
- Det er vel mulig. - Det er ingen tvil om det.
Ja. Søster Sankt Josef visste det med en gang.
- Jeg kan ikke tro det. - Hvorfor ikke?
Det er helt naturlig å få et barn.
Tenk på hvor glad mannen din vil bli.
Hva har skjedd? De sa at du besvimte.
Det går bra. Det er ikke kolera.
Nei, det tror ikke jeg heller.
Følte du deg kvalm, eller besvimte du bare?
Stopp, Walter.
- Jeg er gravid. - Et barn?
Er du helt sikker?
Det er jo vidunderlig.
Hvor lenge tror du at du har vært gravid?
To måneder.
Kanskje lenger.
Er det jeg som er far til det?
Jeg vet ærlig talt ikke.
Jeg er så lei for det.
Det betyr ikke noe nå.
- Gjør det? - Nei.
Nei, det gjør det ikke.
Kom med meg.
- Hvor kommer de fra? - Koleraen har spredd seg sørover.
De har ingen leger der.
Hvis de kommer inn til byen, infiserer de alt sammen.
Stopp! Stopp!
Stopp. Vi kan hjelpe dere her. Si at de ikke må komme inn i byen.
Mrs. Fane, saml alle barna i musikkrommet.
Vent her.
Kom igjen.
Gutten der. Kom med ham.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor vekket han meg ikke?
Han sto tidlig opp, og du trengte hvilen.
- Hvor ligger flyktningleiren? - Rett utenfor byen.
Dr. Fane sa at han ville at du skulle dra, men at du ikke ville.
Jeg ville ikke forlate dere.
Det setter vi pris på, -
- men jeg tror du heller ikke ville forlate ham.
Det er min plikt.
Plikt er bare å vaske sine hender når de er skitne.
Jeg forelsket meg da jeg var 17 år.
I Gud.
Et jentebarn med romantiske ideer om den troendes liv.
Men min kjærlighet var lidenskapelig.
Som tiden gikk, ble mine følelser forandret.
Han har skuffet meg. Ignorert meg.
Vi har funnet oss til rette -
- i en fredelig form for likegyldighet.
Som et gammelt ektepar som sitter tause i sofaen.
Han vet at jeg aldri vil forlate Ham. Dette er min plikt.
Men når kjærlighet og plikt enes, -
- fylles man med nådens lys.
Din soldat venter på å følge deg tilbake.
- Jeg vil heller bli. - Nei.
Hva er det?
- Det er mannen din. - Hva er det?
Han har blitt syk.
Hvor er han?
Det er farlig for henne.
Jeg har ikke noe jeg skulle ha sagt.
- Jeg vil ikke ha publikum her. - Du må gå.
- Barnet ditt. -Vær så snill å gå.
Walter, si hva jeg skal gjøre.
Skru ned dryppet. Det går for fort. Bra.
Det blir mye verre før feberen faller.
Klarer du dette?
- Hva er det? - Vi går tom for saltvann.
Kan du bestille mer?
Det har jeg gjort, men for mange vil det være for sent.
Er du våken?
Føler du deg bedre?
Tilgi meg.
Tilgi deg?
Det er ikke noe å tilgi.
Jeg er så lei for det.
Han ville ha ønsket å bli begravd med en gang.
Selvfølgelig.
Hva er det du gjør?
Det er fjollet.
De visner innen uka er omme. De er knapt verdt pengene sine.
- Hva syns du? - Jeg syns de er fine.
Syns du? Det syns jeg også.
Det er best vi skynder oss. Bestefar venter oss.
Kitty Fane.
- Det må jeg si. - Hallo, Charlie.
Hva gjør du i London?
Det er lenge siden. Jeg burde ha skrevet til deg.
Hvem er denne fine gutten? Hva heter du?
- Walter. - Hallo, Walter.
Jeg heter Charlie Townsend.
- Hvor gammel er du? - Fem år.
Kom, kjære. Vi må se å komme oss videre.
- Det var hyggelig å se deg igjen. - I like måte.
- Farvel, Walter. - Farvel.
Jeg er i London de neste tre ukene, kanskje vi kunne...
Farvel, mr. Townsend.
Farvel, mrs. Fane.
Hvem var det, mamma?
Ingen av betydning.
Resync: Xenzai[NEF]
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2006